Mexico City má Masarykovu ulici, náměstí i sochu

Rozhovor s primátorem Janem Kaslem po návratu z hlavního města Spojených států mexických 

Ani české hlavní město nemělo donedávna sochu prvního prezidenta Masaryka, teď najednou stojí stejná socha jako na pražském Hradčanském náměstí v hlavním městě Mexika.  Jak vůbec se dostala socha Masaryka do Mexika, proč?
Celá historie začala v roce 1936, kdy prezident Lázáro Cárdenas, tehdejší prezident Spojených států mexických (1934 - 1940) pojmenoval jednu z velice významných ulic mexického hlavního města po prezidentu Masarykovi. Bylo to na důkaz jeho obdivu k dílu Masaryka, obdivu k jeho humanistickému                a filozofickému odkazu. Prezident Cárdenas byl prvním, kdo Mexičanům přiblížil osobu našeho tehdejšího prezidenta. Poté se zdánlivě jako by dlouho nic nedělo a před rokem se tyto iniciativy obnovily pojmenováním kruhového náměstí na náměstí prezidenta Masaryka. V září 1999 tak učinil ministr zahraničních věcí ČR Jan Kavan. Již v té době jsme obdrželi žádost hl. m. Mexico City, aby Praha pomohla umístit Masarykovu sochu v hlavním městě.

Co tato pomoc obnášela?
Hlavní město Praha řešilo tou dobou již sedmý rok otázku umístění sochy T. G. Masaryka v Praze. Když jsme v loni na podzim, zdálo se, že s konečnou platností, vyřešili umístění a použití jiné sochy, ne Vincence Makovského, ale Otakara Španiela, napadlo nás, že bychom mohli Mexiku nabídnou kopii, identický odlitek této sochy T. G. M. v ceně zhruba 550 tisíc. Tak se i stalo           a tento dar Prahy hlavnímu městu Mexika byl počátkem prázdnin odvezen            a 28. října slavnostně odhalen. 

Náklady na umístění sochy a podstavec financovalo hlavní město Mexika?
Původně byla představa, že se čeští krajané v zahraničí budou podílet na nákladech spojených s vlastní realizací pomníku. Byla proto vypsána veřejná sbírka. Československý ústav zahraniční za velmi významné pomoci hl. m. Prahy získal celkem přes půl miliónu korun, a to částečně i od krajanů. V úplném závěru prací se hl. m. Mexika rozhodlo, že uhradí veškeré náklady spojené s instalací této pražské sochy. Rád bych v této souvislosti poděkoval velvyslankyni ČR v Mexiku, paní Dr. Věře Zemanové, II. tajemníkovi velvyslanectví Janu Vytopilovi a dalším pracovníkům velvyslanectví.

Jaký je to pocit, stát na náměstí prezidenta Masaryka a inaugurovat jeho sochu v Mexiku?
Bylo to bezesporu povznášející a zvláštní současně, protože přes neuvěřitelnou vzdálenost, 12 hodin letu z Frankfurtu do Mexika, přes geografickou rozdílnost a rozdílnou historickou zkušenost se ukázalo, že mnohé je podobné, že je to stejná vůle Mexičanů po samostatném státě, po demokraticky fungujícím systému jako byla u Čechoslováků na počátku tohoto století. Měl jsem to potěšení, že jsem ve svém vystoupení mohl ocenit a vyzdvihnout ty prvky z Masarykova odkazu, o nichž si myslím, že neztrácejí platnost ani dnes.

Mexico City je se svými cca 20 miliony obyvatel nejlidnatější město na světě. Může mít něco společného s Prahou, může Mexico City nabídnout něco Praze a Praha Mexico City?
Vztahy mezi Mexičany a Čechy jsou velice vřelé a to již daleko dříve než od doby mexické olympiády v roce 1968. Byl jsem překvapen, kolik toho znají Mexičané o ČR, jak se i předsedkyně vlády hl. m. Mexika, paní Rosario Robles, zajímala při své návštěvě letos v létě v Praze o problémy dopravy či památkové péče. Mexiko, které ve svých hranicích federálního distriktu má zhruba oněch        9 milionů obyvatel a v tom širším území skoro 20 milionů, musí řešit nepředstavitelné problémy dopravní a infrastrukturní. Současně to je město s několika soubory památek, které jsou zapsány na listině UNESCA, a to jak památky architektonické, tak i památky krajinné, jako je Xocimilco areál, který je unikátní krajinou vytvořenou člověkem, něco, co by se dalo přirovnat trošku vzdáleně Třeboňsku. Ochrana památek, řekl bych i způsoby řízení města, jakási regulace rozvoje města, to všechno jsou otázky, které Mexiko zajímají a při jejichž řešení by pražští specialisté mohli Mexiku pomoci. Na druhou stranu v posledních letech se intenzivně rozvíjí investice Mexika v ČR, ne sice zatím konkrétně v Praze, ale v Plzni a Ostravě má Mexiko své investice ve východní a střední Evropě vůbec.

Jak na Vás Mexiko City zapůsobilo jednak jako na primátora a jednak jako na architekta?
Mexiko City má tak rozmanité tváře, že nelze hovořit o homogenitě jednoho města. Je to na jednu stranu město malých uliček a nízkých domů, na druhé straně je to moderní velkoměsto s mnohaproudými třídami plnými aut, s rostoucími mrakodrapy, byť jejich rozvoj se mi zdá být poněkud chaotický a ne příliš dobře usměrňovaný. Přesto platí poměrně přísné regulační předpisy v té oblasti, která je památkovou zónou UNESCA. Mexiko má ovšem především zásadní problém kterým je příliv obyvatel z Mexika, daný jednak vysokou porodností, jednak vysokou atraktivitou města vzhledem ke své poměrně silné ekonomické základně. Zvládnutí těchto problémů, včetně přistěhovaleckých předměstí, která se rozlézají do krajiny, to je něco, co nepotěší oko žádného člověka, natož architekta, urbanisty.

Češi v Mexiku
	
Podle dochovaných historických dokumentů byli prvními Čechy v Mexiku pravděpodobně vojáci rakouské armády, kteří tam přišli s císařem Maxmiliánem v šedesátých letech 19. století. Krátký pobyt stačil k tomu, aby se tu Češi usadili a oženili s Mexičankami. Další přišli v době, kdy v čele Mexika stál prezident Porfirio Diaz, který umožňoval cizincům nejen příchod do země, ale i podnikání. Teprve v roce 1927 však se Češi žijící v Mexiku sdružili do společnosti přátelství s názvem Sdružení Československo-Mexické v čele s předsedou Václavem Vrátným. Toto sdružení působilo až do roku 1948 a jeho tehdy posledním předsedou byl lékař Oscar Stern. V roce 1990 založili demokraticky smýšlející Češi Asociaci T. G. Masaryka jejímž současným předsedou je syn již zmíněného Oscara Sterna Ivo.
Již od roku 1936 nese jedna z hlavních tříd Mexiko City jméno prezidenta T. G. Masaryka. O její pojmenování se zasloužil tehdejší mexický prezident Lázáro Cárdenas, který Masaryka a jeho filozofické názory obdivoval a řadu let si s ním dopisoval.
S myšlenkou umístit na Avenida Presidente Masaryk bustu nebo sochu T. G. Masaryka přišli v roce 1968 čeští krajané v Mexiku, nepodařilo se jim však shromáždit dostatek potřebných finančních prostředků. V roce 1990 zde tedy alespoň umístili pamětní desku. Myšlenka na sochu však žila dál a s blížícím se 150. výročím narození T. G. M stále sílila. V roce 1998 se shodly krajanské Sdružení T. G. Masaryka v Mexiku, Velvyslanectví České republiky v Mexiku, odbor kulturních a krajanských vztahů MZV ČR a Československý ústav zahraniční na spolupráci. Z iniciativy pražského primátora Jana Kasla a Zastupitelstva HMP bylo posléze rozhodnuto, že pro mexické hlavní město bude odlita stejná Španielova socha Masaryka jako je ta na Hradčanském náměstí. Socha je darem hlavního města Prahy hlavnímu městu Mexika a          28. října  ji v Mexiko City slavnostně odhalil primátor Jan Kasl.